KUNINGAS ARTUR
Ajaloolased on päri, et 15. sajandi lugu kuningas Arturist ja rüütlitest
põhines tegelikul kangelasel, kes elas 1 000 aasta eest, keskajal.
Äsja leitud arheoloogilised tõendid heidavad ta isikule rohkem valgust.
Aastaks 300 ulatus Rooma impeerium Araabiast Briti saarteni.
Roomlased himustasid aga enamat.
Rohkem maad. Rohkem inimesi, kes oleksid lojaalsed Rooma teenrid.
Aga nad ei himustanud kedagi rohkem kui idas elavaid tugevaid sarmaate.
Tuhanded langesid sellel sõjatandril.
Kui suits neljandal päeval hajus, olid ainsate sarmaatidena elus
pea täielikult hävitatud ent legendaarse ratsaväe liikmed.
Roomlastele avaldas muljet nende vaprus ja ratsutamisoskus
ning nad jäeti ellu.
452 AD
Vastutasuks võeti need sõdalased Rooma sõjaväkke.
Parem, kui nad oleksid sel päeval surnud.
lsa.
Nad on siin.
See kokkulepe ei muutnud võlglasteks mitte üksnes neid,
See päev on käes.
vaid ka nende pojad, pojapojad ja nii edasi,
kes kõik pidid rüütlitena impeeriumit teenima.
Minagi olin üks sellistest poegadest.
Liikvel on legend, et langenud rüütlid
naasevad suursuguste ratsudena.
Ta on näinud, mis sind ees ootab. Ta kaitseb sind.
Lancelot!
Ärge kartke. Ma tulen tagasi.
Kui kaua me ära oleme?
15 aastat. Välja arvatud kuud, mis kuluvad sul postile jõudmiseks.
Lancelot!
Rus!
Meie postiks oli Britannia - vähemasti selle lõunapoolne osa.
Maad poolitas 73-miiline müür, mis oli ehitatud kolme sajandi eest,
et kaitsta impeeriumit põhjas asuvate vägede rünnakute eest.
Nii nagu meie esiisad enne meid, asusime teele Britannia poole,
sealse väejuhi teenistusse,
kes kandis oma eelkäijailt saadud nime - Artorius. Või siis Artur.
15 AASTAT HlLJEM
Piiskopi vanker, nagu lubatud.
Meie vabadus, Bors.
Tunnen peaaegu selle maitset.
Ja see avab sulle tee Rooma, Artur.
Keldid!
Säästa oma palveid.
Sinu jumal siin ei ela.
Miks Merlin su lõunapoole müüri saatis?
Vala minu verd Excaliburiga ja muuda see pinnas pühaks.
Võta tapper.
Võta see maast üles.
Bors. - On vast segadus.
See ei ole piiskop.
Jumal meid aidaku.
Kes need sellised olid?
Sinised deemonid, kes söövad kristlasi.
Ega sa ometi kristlane ole?
Kas sellest on tõesti kasu?
Ei midagi.
Võib-olla ma ei tee seda õigesti.
Artur!
Artur Castus.
Otsekui isa suust kukkunud. Nägin sind viimati, kui olid poisike.
Piiskop Germanus. Tere tulemast.
Näen, et valdate endiselt sõjataktikat.
Teie plaan õnnestus.
Vana peni igivanad trikid.
Kas need ongi need suursugused sarmaadi rüütlid,
kellest me Roomas nii palju kuuleme?
Arvasin, et keldid valitsevad põhjaosas.
Seda küll, aga neid kisub lõuna poole.
Oodatav Rooma tagasitõmbumine Britanniast on nad julgemaks muutnud.
Keldid? - Briti mässajad, kes Roomat vihkavad.
Nad tahavad oma maad tagasi. - Kes neid juhib?
Teda kutsutakse Merliniks. Mõned peavad teda võimsaks võluriks.
Tristan. Vaata, et tee oleks ohutu.
Ärge muretsege, piiskop.
Me kaitseme teid.
Ma ei kahtlegi selles.
Mitte karvavõrdki.
Tosinad mind ei hirmuta. Tuhanded küll.
Tuhanded?
Nüüd, mil oleme vabad, joon nii, et ei suuda enam sirgelt kusta.
Teed seda ju iga päev.
Ma pole iial suutnud otse kusta. See ei mahu lihtsalt pihku.
See on tõeline probleem.
Tõepoolest, täielik jama.
See on nagu... - Lapsekäsi, mis õuna hoiab.
See roomlane ei meeldi mulle.
Kui ta tuli, et meid erru lasta, siis andku meie paberid kohe kätte.
Kas see ongi sinu rõõmus nägu?
Galahad, sa ju tead, et roomlased ei kratsi isegi perset tseremooniata.
Tapa ta õige ja saada end ise erru?
Ma ei tapa oma lõbuks. Nagu mõned.
Tee proovi. See võib sulle meeldidagi.
See on osa sinust. See on sul veres. - Ei, ei.
Homme on see kõik vaid halb mälestus.
Olen mõelnud, mida kojuminek tähendab.
Mida ma ette võtan?
Galahadiga on asjad pisut teisiti.
Mina aga olen seda elu elanud kauem kui oma eelmist elu.
Mälestus kodust ei ole kuigi selge.
Seal on külm.
Ja kõik, keda ma tundsin, on nüüd surnud.
Pealegi on mul vist oma tosin last.
Üksteist.
Kui roomlased siit lahkuvad, võime teha siin, mida süda lustib.
Hakkan külavanemaks ja Dagonetist saab minu ihukaitsja
ja minu tagumiku musitaja. On nii, Dag?
Kui koju jõuan, leian endale kauni sarmaadi naise, kellega naituda.
Kauni sarmaadi naise? Miks me sinu arust sealt üldse lahkusime?
Mis sinul plaanis on, Lancelot?
Kui Gawaini naine on tõesti nii kaunis,
siis kavatsen tema majas aega veeta.
Ta naisel poleks minu vastu midagi. - Ja mida mina siis samal ajal teen?
Mõtled, kuidas sul veab, et su lapsed minu nägu on.
Enne või pärast seda, kui sa kirvega saad?
Kus sa nüüd siis käisid?
Mida sa oma kallisse Roomasse jõudes ette võtad?
Jumalale tänu, et mu silmad seda näevad.
Sind ja su jumalat... See häirib mind.
Tahan rahu, Lancelot. Mulle aitab.
Peaksid mulle külla tulema.
Rooma on suursugune.
Turvaline, tsiviliseeritud, arenenud.
Üleolevate narride taimelava.
Helgeimad pead on sinna kogunenud, et anda inimkonnale vabadus.
Ja sealsed naised?
Väravad lahti!
Tere tulemast tagasi, Artur. Lancelot.
Piiskop, minu eluase on teie käsutuses.
Jah, ma pean puhkama.
Kus sa olid? Ma ootasin sind.
Mu väike lilleke. Milline kirg!
Kus mu Gilly on?
Oled sa ka kakelnud? Ja võitnud? - Jah.
Tubli poiss. Tulge, mu ülejäänud sohilapsed.
Pelagius.
Arturist on kena oma eluruumid loovutada.
Aga muidugi. Seda oligi oodata.
Tulin, et teid kindluse suurde saali saata.
Kui mu isand kohtub teie rüütlitega,
peab ta istet võtma viimasena ja koht peab olema laua otsas.
Teie isand võib istutada oma püha perse sinna, kuhu soovib.
Tema kõrgeausus, piiskop Naius...
Germanus!
Ümarlaud? Mis saatana temp see veel on?
Et mehed oleksid mehed, peavad nad olema võrdsed.
Arvasin, et teid on rohkem.
Oligi. Oleme siin 15 aastat sõdinud.
Aga muidugi.
Artur ja tema rüütlid on vapralt teeninud,
et alal hoida Rooma impeeriumi au siin meie hiilguse viimasel postil.
Rooma on teie ees tänuvõlglane.
Teie viimaste teenistuspäevade terviseks!
Päeva. Mitte päevade.
Paavst on teist isiklikult huvitunud.
Ta tunneb huvi teie kõigi vastu ning soovib teada,
kas te, rüütlid, olete hakanud järgima meie Päästja sõna.
Nad järgivad esiisade religiooni. Ma ei ole seda muuta püüdnud.
Aga muidugi. Nad on paganad.
Kirik peab seda uskumust teadmatuseks, aga sina Artur...
Kas sind juhatab jumalani Pelagius? Nägin tema pilti sinu toas.
Ta oli mulle isa eest.
Mind mõjutas tema õpetus vabast tahtest ja võrdsusest.
Ootan meie taaskohtumist Roomas.
Rooma ootab kärsitult sinu saabumist.
Oled suur kangelane.
Elad edaspidi aupaistes ja külluses.
Paraku...
Me kõik oleme etturid siin muutuvas maailmas.
lgast maailma nurgast pärit barbarid on peaaegu Rooma väravateni jõudnud.
Seetõttu on Rooma ja püha isa otsustanud lahkuda
sellistest kaitsmatutest kohtadest nagu Britannia.
Meid ei huvita, mis Britanniast saab.
llmselt vallutavad saksid siinse maa.
Saksid? - Jah.
Põhjas on alanud suur sakside pealetung.
Saksid võtavad üle selle, mida tapavad.
Ja nad tapavad kõik.
Nii et jätate maa lihtsalt keltidele.
Olen ilmaasjata oma eluga riskinud.
Härrased.
Teie erupaberid, mis tagavad teile ohutu tee läbi Rooma impeeriumi.
Aga esmalt pean ma rääkima teie juhiga.
Nelja silma all.
Meie vahel ei ole saladusi.
Lähme. Jätame roomlased roomlaste asju arutama.
Läki, Bors.
Rooma on saatnud sulle ja sinu rüütlitele viimase käsu.
Viimase käsu?
Peate minema põhja, et päästa Marius Honoriuse perekond
ning mis kõige tähtsam, te peate naasma ühes Mariuse poja Alectoga.
Alecto on paavsti lemmikristilaps ja õpilane.
Tema saatuseks on saada piiskopiks ja ühel heal päeval isegi paavstiks.
Just sellisel päeval käsite minu meestel seda teha.
Sellisel päeval.
Nad on 15 aastat riskinud eluga aate nimel, mis pole olnud nende oma.
Ja nüüd, nende vabanemise päeval, saadate nad täitma ülesannet,
mis on ohtlikum kui kõik varasemad.
Kuidas ma ütlen neile,
et vabaduse asemel pakun neile hoopis surma?
Kui tegu on legendiväärsete rüütlitega,
siis ehk jäävad mõned ellu... Kui jumal annab.
Sinu mehed tahavad koju. Selleks peavad nad läbima Rooma impeeriumi.
Jooksikud nabitakse koerte kombel kinni.
Kas hakkad vastu paavstile? Roomale? Jumalale endale?
Olen teinud kõik kiriku ja Rooma heaks.
Ärge ajage lojaalsust segi rumalusega.
Kas jätaksid kirikupeaks mõeldud kaitsetu poisi mõrtsukate küüsi?
Täitke see ülesanne ja sinu mehed võivad auga erru minna.
Nende paberid ootavad neid naastes.
Minu sõna selle peale.
Võtke seda lubadust väga tõsiselt,
sest ma hoolitsen, et see ka täidetud saab.
Kui te oma sõna murrate, pole ükski Rooma leegion,
paavsti armee ega isegi jumal võimeline teid kaitsma.
See on minu lubadus.
Sain tema käest mingid putukad külge.
Looda, et sellega asi piirdus.
Parim kolmest.
Kes veel juua tahab?
Jäta Bors ja tule minuga koju.
Minu mees hoiab mul silma peal!
Sa ei ole üldsegi tema nägu.
Oled Bors mis Bors.
Tristan, kuidas sa seda küll teed?
Ma sihin keskele.
Nad tahavad veel!
Võta. Ole oma lapsele ema.
Kus sa oled olnud? Peame plaani pidama.
Palun laula.
Veel viimast korda. - Ma ei taha.
Jääge vait! Vanora laulab.
Laula. - Laula kodust.
Laula.
Palun sind.
Maa, kus karusid ja kotkaid
Maa, mis ilmale meid tõ i
Maa, mis meid nüüd koju kutsub
Lähme koju üle mägede
Lähme koju kõ ik me nüüd
Lähme koju üle mägede
Lähme koju, lauldes oma laulu
Lähme koju üle mägede
Lähme koju kõ ik me nüüd...
Artur!
Sa pole veel päris roomlane.
Mu rüütlid.
Relvavennad.
Olete oma vaprust üleliiagi tõestanud.
Kuid pean teilt paluma veel üht teenet.
Joo.
Peame täitma viimase ülesande,
enne kui meile antakse vabadus.
Müürist kaugel põhja pool vajab üks Rooma perekond päästmist.
Nad on sakside vahele lõksu jäänud.
Peame tagama nende turvalisuse.
Hoolitsegu roomlased omade eest ise.
Müürist põhjapoole jääb keltide maa.
Meie kohus Rooma ees, kui seda saab kohuseks nimetada, on täidetud.
Meie lepe Roomaga on ühel pool.
lga rüütel siin on sinu nimel oma eluga riskinud.
Sinu nimel.
Ja vabaduse asemel tahad sa veel verd? Meie verd?!
Hindad rooma verd rohkem kui meie oma?!
See on meie käsk. Lahkume varavalges.
Naastes ootab meid väljateenitud vabadus.
Ma olen juba vaba mees!
Valin ise oma saatuse!
Me kõik sureme ühel päeval.
Kui sind hirmutab surm saksi käe läbi, jää koju.
Kui tahad nii väga surra, sure kohe!
Aitab! - Mul on, mille nimel elada!
Roomlased murdsid lubadust.
Meil on Arturi sõna. Sellest mulle piisab.
Sean end valmis.
Bors. Kas sina tuled? - Muidugi tulen!
Sa ei saa üksi minna. Saaksid ju surma!
Ütlen lihtsalt välja, mida kõik mõtlete!
Vanora lööb mu maha.
Ja sina, Gawain?
Olen sinuga.
Galahad samuti.
Oo armuline jumal, vajan praegu nii väga sinu halastust.
Mitte endale, vaid mu rüütlitele.
Nad vajavad seda.
Toimeta nad sellest katsumusest koju ja ma tasun sulle heldelt,
mistahes ohvrit sa ka ei küsi.
Ja kui sa oma tarkuses otsustad, et soovid ohvriks minu elu,
et nemad saaksid lõpuks kogeda vabadust,
mida nad nii kaua nautinud pole, siis olen rõõmuga selleks valmis.
Minu surm ei oleks siis asjatu. Rohkemat ma ei palugi.
Miks sa räägid jumalaga, aga mitte minuga?
Palveta, et me sakside teele ei satuks.
Usk kaitseb mind. Miks sa selles kahtled?
Mees ei tohiks sedasi põlvitada.
Mees ei pelga põlvitada jumala ees, kellesse ta usub.
Kes me oleksime ilma usuta?
Keltidest mööda pääseda on võimatu. - Oleme nendega võidelnud.
Mitte müürist põhja pool.
Palju sakse on?
Kui palju?
Ütle, kas sa usud, et me suudame seda?
Need inimesed vajavad abi. Meie kohus...
Ma ei hooli sulle antud käsust, roomlastest ega sellest saarest.
Kui soovid siin igaviku veeta, olgu nii.
Enesetappu ei saa teise eest valida! - Valid selle pere huku?
Ei, ma valin elu ja vabaduse endale ning teistele meestele!
Mitu korda oleme kaotuse lõugade vahelt võitjaina väljunud?
lse vähemuses olles?
Kui sa mu kõrval oled, suudame seda jälle.
Lancelot, me oleme rüütlid.
Mis kasu on meist, kui me neid inimesi ei aita?
Sa võitled maailma nimel, mida ei saa iial olema.
Lahinguväljad jäävad igaveseks ajaks.
Mina langen lahinguväljal.
Selles olen ma veendunud.
Loodetavasti lahingus, mille ma ise valin.
Kui ma aga pean langema selles lahingus, siis osuta mulle teene.
Ära mata mind meie kurvale kalmistule.
Põleta minu surnukeha.
Põleta mind ja paiska tuhk idatuulde.
Ärge puutuge nende naisi.
Nendega sigimisest ei tule head nahka.
Mis järglased sedasi tulla võivad?
Nad oleksid nõrgad, poolikud inimesed.
Ma ei luba saksi verd sedasi lahjendada.
Meie seadused ütlevad,
et keegi ei või mulle keelata meie vallutuste vilju!
Tal on õigus, isa.
Mu isand!
Jumal teid tänagu, mu isand!
Tapke ta.
Kas hakkasid mulle vastu?
Kui tahad seda teha, siis mõõgaga.
Valitsen, kuni minu süda lööb ja sina hoiad oma keele hammaste taga.
Või ma lõikan selle maha.
Oleme müürist kolme päeva kaugusel.
Kui öösel laagri... - Ei mingit laagrit.
Mis väed müüri juures valves on?
Pisut Rooma jalaväge ja võimalik, et ka sarmaadi rüütlid.
Artur Castus on nende juht.
Artur? Kes see on?
Räägitakse, et ta pole ühtegi lahingut kaotanud.
Et ta on suur sõdalane.
Miks ma peaksin sind uskuma?
Sa oled oma rahva reetur.
Räägi mu isale sellest roomlase valdusest.
Räägi!
Seal elab tähtis Rooma perekond.
Nad on Rooma jaoks väga tähtsad.
lsa...
Nende lunaraha kataks terve selle sõjaretke kulud.
Mina ründan põhjast põhivägedega.
Sina juhi oma mehed siia.
Lõika lõunas ära nende taganemistee.
Põleta maha kõik külad. Tapa kõik.
Ära säästa ühtki meest, naist ega last, kes suudab mõõka kanda.
Saksid.
Kui palju? - Tuhandete kaupa.
Keldid. Nad jälitavad meid.
Kus? - Kõikjal.
Tagasi!
Siitkaudu!
Mida te ootate?
Saatana kummitused.
Miks nad ei ründa?
Merlin ei soovi meie surma.
Oleksime pidanud nad tapma, Merlin.
Artoriusel ja tema rüütlitel võib olla veel oma otstarve.
Ei!
Ta on meie vaenlane!
Nagu ka saksid!
Ei jaksa oodata, millal ma siit ära saan.
Kui ei saja vihma, siis sajab lund.
Kui ei saja lund, siis on udu. - Ja see on suvi.
Vihm teeb head.
Uhub vere ära. - Leha vastu see ei aita.
Kuule, Bors... Kas sa kavatsed Vanora ja oma sohilapsed koju viia?
Püüan selle otsuse langetamist suremise läbi vältida.
Vanora tahab naituda ja lastele nimed panna.
Neid naisi... Lastel ju on juba nimed, kas pole?
Ainult Gillyl.
Kuna see oli liiga tülikas, otsustasime ülejäänud nummerdada.
Huvitav. Sa ju ei tunne numbreid.
Ma ei oodanud, et eluga koju jõuan.
Nüüd on see võimalus olemas.
Oma lapsi ma aga maha ei jäta.
Tunneksid nendest puudust. - Võtan nad endaga ühes.
Mulle meeldivad need jõnglased. Nad tähendavad minu jaoks midagi.
lseäranis number 3!
Ta on väärt tapleja.
Seda sellepärast, et ta on minu oma.
Lähen kusele.
Kes te olete? - Artur Castus, sarmaadi rüütlite juht,
kelle saatis siia piiskop Germanus. Avage värav.
lme, et te siia jõudsite! lssandale tänu!
Artur ja tema rüütlid!
Võitlesite keltidega. Jäledad olendid!
Peame teid kohe siit minema viima.
See on võimatu.
Kes on Alecto? - Mina olen!
Alecto on minu poeg.
Kõik, mis meil on, asub sellel maal, mille andis meile paavst isiklikult.
Varsti loovutate selle saksidele. - Nad tungivad sisse.
Rooma saadab oma armee.
Juba saatiski - meid. Lahkume niipea, kui asjad pakite.
Ma keeldun lahkumast.
Kõik tagasi tööle!
Kuulsite käsku! Liigutage!
Kõik tööle!
Kui ma ei too tagasi teid ja teie poega,
ei või mu mehed sellelt maalt lahkuda.
Nii et tulete minuga, kui ka pean teid kas või hobuse külge siduma,
mu isand.
Emand, mu rüütlid on näljased.
Mine.
Tulge!
Läksime.
Sir! Te olete kuulus! Olete Artur!
Olen Ganis. Osav võitleja. Teeniksin teid uhkusega.
Kas te olete Roomast? - Põrgust.
Kes on see mees? - Meie külavanem.
Mille eest teda karistati?
Vasta mulle!
Vastuhaku eest meie käskijale Mariusele.
Meie saak võetakse ära. Külavanem palus, et meile rohkem jääks.
Mu kõht on lausa vastu selgroogu!
Te olete Roomast. Kas vastab tõele, et Marius on jumalast?
Ja et temale vastu hakkamine on patt?
Ma ütlen seda teile kõigile. Marius ei ole jumalast.
Ja teie kõik olete vabad oma esimesest hingetõmbest peale!
Aidake seda meest. Aidake teda!
Nüüd kuulake mind. Siiapoole liigub võimas ja hirmuäratav sõjavägi.
Nad ei halasta kellelegi.
Kes suudab, korjaku kokku oma asjad ja suundugu Hadrianuse müüri poole.
Kes ei suuda, tulgu meiega.
Sina teeni mind nüüd. Pane inimesed valmis.
Kuulsite! Varuge moona ja vett rännaku tarvis!
Kähku, muidu sureme!
Liigutage!
Nad ründavad idast ja püüavad meid lõunast ära lõigata.
Ööseks on nad kohal.
Palju neid on? - Terve armee.
Võime põgeneda üksnes lõunasse?
Ei, itta. Läbi mägede viib üks rada.
Peame mööduma sakside vägedest, ent samas on see meie võimalus.
Artur. Kes need kõik on? - Nad tulevad meiega.
Siis me sakside käest ei pääse.
Tagasi tööle!
Eest ära!
Mis see on? - Te ei tohi siseneda.
Keegi ei tohi sinna siseneda. See on keelatud.
Mida sa teed? Lõpeta!
Artur, meil ei ole aega.
Kas sa trumme kuuled?
Dagonet.
Andke võti. - See on lukustatud seestpoolt.
Sina ja sina... minge.
Liigutage!
Gawain.
Kes on need jumala templi rüvetajad?
Eest ära.
On see sinu jumala kätetöö?
Kas nõnda ta sinu palvetele vastabki?
Vaata, kas keegi neist on veel elus.
Kuidas te julgete tulla siia pühasse paika?
See oli jumalateener.
Mitte minu jumala teener.
See on surnud. - Leha järgi on nad kõik surnud.
Kui sa isegi liigutad, siis ühined temaga.
Artur!
Sa ei pea mind kartma.
Vett! Tooge vett!
Tema käsi on murtud.
Aga tema perekond?
Ta on kelt.
Olen Rooma ohvitser.
Sa oled väljaspool ohtu.
Lõpeta see, mida sa teed!
Mis hullumeelsus see on?
Nad on paganad! - Nagu meiegi.
Nad keeldusid täitmast oma kohust ja peavad surema teistele hoiatuseks!
Kuna nad ei taha orjad olla?
Sa oled roomlane. Sina ju mõistad mind!
Sa oled ju kristlane!
Sina hoidsid poissi elus!
Ei! Pidage!
Müürini jõudes sind veel karistatakse.
Võiksin su tappa ja sellega oma saatuse otsustada.
Olin valmis nendega koos surema, et nad taevariiki juhatada.
Jumala tahe on need patused ohverdada.
Üksnes siis pääsevad nende hinged.
Siis ma tulen tema tahtele vastu.
Müürige nad uuesti sisse. - Artur.
Ma käskisin nad sisse müürida!
See on jumala tahe, et need patused ohverdataks!
Laske mind lahti! Ma palun!
Need patused on patused!
Liigume liiga aeglaselt. Tüdruk ja poiss ei pea sedasi vastu.
Roomlase perekonda suudame kaitsta, aga teisi mitte.
Me ei jäta neid.
Kui saksid meid tabavad, peame võitlusse asuma.
Siis säästa oma viha nende tarvis.
Kas see on Rooma ülesanne
või hoopis Arturi oma?
Kuidas temaga on?
Tal on palavik.
Vapper poiss.
Sinu sõrmed on liigestest väljas.
Pean need tagasi paika panema.
Kui ma seda ei tee, ei pruugi need enam eales toimida.
Nad piinasid mind.
Masinatega.
Et ütleksin neile asju, millest ma mitte midagi ei teadnud.
Siis aga...
kuulsin pimeduses sinu häält.
Olen Guinevere.
Sina oled Artur...
Suure müüri rüütlite juht.
Seda ma olen.
Kuulus britt, kes omasid tapab.
Leidsin jäljed, mis tulid lõunast, aga tagasi ei läinud.
Ratsanikud, kes liiguvad kiiresti.
Tegu võib olla Rooma ratsaväega. Need võivad olla rüütlid.
Nad teavad, et oleme neil kannul.
Nad suunduvad itta... Läbi mägede.
Jumala püha üritust on rüvetatud!
Olen jumalateener!
Ta ütleb, et ta müüriti sisse. Aga perekond võeti kaasa.
Seda tegi keegi Artorius.
See on tema. Artur.
Vii oma mehed itta. Püüdke nad kinni.
Mina viin põhiarmee müüri äärde.
Too perekond sinna.
Aga mungad? - Pange tagasi sinna, kust te nad leidsite.
Olen jumalateener!
Põletage kõik maatasa.
Mu isa rääkis sinust uhkeid lugusid.
Tõesti? Mida kõike sa siis kuulsid?
Muinasjutte.
lnimesed nendes on kõik nii vaprad ja isetud,
et nad ei saa olla tõelised.
Artur ja tema rüütlid...
Nii brittide kui ka roomlaste liider.
Ent siiski oled sa truu Roomale.
Neile, kes võtavad seda, mis pole nende oma.
Neile, kes võtsid sinu rahvalt kodumaa.
Ära tee nägu, et tead midagi minust või minu meestest.
Kui palju britte oled sa tapnud? - Neid, kes tahtsid mind tappa.
See on elutahe... - Meie tahe on elada vabalt oma maal.
Mina kuulun selle maa juurde. Kuhu kuulud sina, Artur?
Kuidas su käega lood on?
Jään elama, seda ma luban.
Kas minu maa juures ei liiguta miski sinu südant?
Sinu enda isa abiellus britiga.
Talle ju ometi pidi siin miski meeldima.
Puhkame siin. Need puud pakuvad varju.
Tristan... - Tahad jälle ringi vaadata? Mine.
Sa reetsid mu! - Ta ei soovi sulle halba.
See on meie kahe vaheline asi, Artur.
Nii et roomlased lahkuvad ja saksid tulevad.
Maailm, mida tunneme ja mille nimel oleme võidelnud, on hääbumas.
Peame looma uue maailma.
See on sinu maailm, Merlin. Mina lähen Rooma.
Otsid rahu? Saksid jõuavad ka sinna.
Ma ei meelita oma mehi vaenlase poole.
Minu vaenlane oli Rooma, mitte Artur. Meil pole põhjust omavahel võidelda.
Ütle seda rüütlitele, kes siia maetud on.
Oleme kõik oma vendi kaotanud. - Sa ei tea mu kaotustest midagi!
Kas tuletan sulle meelde? Ründasid üht küla...
Süütu naise karjed...
Ema!
Artorius!
Ema!
Jooksin oma isa hauaplatsile, et teda vabastada.
Ja et sind tappa.
lsa, palun sind...
Lase oma mõõgast lahti.
Tunnen neid leeke praegugi oma näol.
Ma ei soovinud tema surma. Tema soontes voolas meie veri.
Nagu ka sinus.
Kui tahad, et meie rahvas tapetakse, siis miks sa nii paljusid päästsid?
Mu mehed on tugevad, aga vajavad juhti.
Nad usuvad, et sa oled kõigeks suuteline.
Sakside võitmiseks vajame kedagi, kes valdaks sõjakunsti.
Miks ma sinu arust su metsas ellu jätsin?
Mõõk, mida sa kannad, on sepistatud selle maa rauast ja selle maa tules.
Armastus ema vastu vabastas selle, mitte aga minu vastu suunatud viha.
Armastus, Artur.
Võtke ta kinni!
Poiss on minu käes!
Tapke ta! - Ei! Lase tal minna!
Tapke ta kohe!
Pikali!
Paistab, et su käsi on juba parem.
Artorius!
Kas me ei mõista teineteist?
Teil on valida.
Te kas aitate meid või surete.
Pange relvad maha.
Tehke seda!
Mitu sa tapsid? - Neli.
Pole paha algus päevale.
Soomusrüüd läbistav. Nad on lähedal. Meil pole aega.
Sina ratsuta ees.
Tunnen kaotuse puhul kaasa.
Minu isa eksis teelt.
Ta tavatses öelda, et kirik aitab meil õigel teel püsida.
Aga see ei aidanud neid, keda ta rõhus.
Tema valitud tee kirikule ei sobi.
Roomale aga küll. lsa uskus seda, mida Roomagi.
Et mõned sünnivad orjusesse? See pole tõsi.
On küll! lsa ütles nii.
Pelagius, mulle väga lähedane inimene,
õpetab seal praegu, et kõik on vabad ja võrdsed.
Meil kõigil on õigus valida oma tee.
Õpetab? Kuidas? Pelagius tapeti aasta eest.
Germanus ja teised mõistsid tema õpetuse hukka.
Ta pagendati ja seejärel tapeti.
Roomat, millest te räägite, pole olemas.
See eksisteerib vaid teie unistustes.
Kas teist teed ei ole? - Ei.
Peame üle jää minema.
lnimesed vankritest välja. Hargneme.
Rüütlid? - Olen tüdinud põgenemisest.
Need saksid on juba nii lähedal, et mu tagumik lausa valutab.
Mulle pole iial meeldinud üle õla vaadata.
Teeksin rõõmuga sellele mürale lõpu.
Näeksime lõpuks ometi neid hoorapoegi.
Siinsamas ja praegu.
Jols!
Võta hobused.
Ganis, juhi inimesed siit ära. Nende põhiarmee on sisemaal.
Liikuge mööda rannikut müürini. - Aga teid on seitse kahesaja vastu.
Kaheksa. Teile kulub veel üks vibu ära.
Jään parema meelega siia. - Küll su võimalus veel tuleb.
See mees on nüüdsest teie juht. Kuuletuge talle. Minge!
Läksime!
Ma olen suuteline võitlema.
Sa pead edasi rääkima kõik, mida nägid.
Kõige tähtsam on, et sa tagasi Rooma jõuad.
Oodake minu märguannet.
Sa näid pisut hirmunud.
Seal on palju üksildasi mehi.
Ma ei lase neil sind vägistada.
Ambur!
Oleme laskeulatusest väljas. - Näen seda isegi!
Esitame neile kutse. Bors, Tristan.
Meie nooled ei küündi nendeni.
Sihtige külgedele. Sundige nad troppi.
Hoidke rivvi!
Püsige rivis või ma tapan teid ise!
Jää ei murdu. Tõmbuge tagasi!
Valmistuda lahinguks!
Dag! - Katke teda.
Amburid, edasi!
Edasi, tapke ta!
Jää murdub!
Tapke ta!
Tõmbuge tagasi!
Tagasi!
Aidake meid!
Püsi minuga!
Dagonet, ära mine.
Jumal olgu kiidetud.
Ületasite kõik saatana seatud tõkked.
Alecto, las ma vaatan sind.
Milline triumf! Noor Alecto...
Luba ma vaatan sind!
Oled tõepoolest siin!
Poiss! Pea kinni!
Meie suursugused rüütlid!
Olete nüüd vabad!
Anna paberid.
Teie erupaberid, mis tagavad ohutu tee läbi Rooma lmpeeriumi.
Võta see. Artur.
Piiskop Germanus.
Minu isa sõber.
Olete nüüd vabad.
Võite minna!
Bors.
Dagoneti jaoks.
See ei tee temast vaba meest.
Ta juba on vaba.
Ta on surnud!
Mõõgata haud.
See oli minu isa soov, et kui ta peaks sellel saarel surema,
siis maetaks ta oma rüütlite juurde.
Kas ta langes lahingus?
See on peretraditsioon.
Ma mõistan, miks sa arvad,
et sul ei ole siin enam midagi peale sinu ja su rüütlite tegude.
Teod on tähtsusetud, kui need ei teeni üllamaid aateid.
Sõdisime Rooma nimel, mida ei ole enam.
Kas mind mõistetakse seetõttu hukka?
Võitlesid, kuigi oleksid pääsenud ilma.
Veristasid õelust põgenemise asemel.
Kas tegid seda tõesti põhjuseta?
Mida sa kardad, Artur? See on sinu rahvas.
Artur! Tule müürile!
Tehke teed!
Rüütlid, meie ühine teekond lõpeb siin.
Olgu jumal teiega.
Artur, see ei ole Rooma võitlus.
See ei ole sinu sõda!
Kõik need koos oldud aastad...
Kõik need katsumused. Koos valatud veri!
Mille nimel see kõik siis veel kui mitte väljateenitud vabaduse?
Nüüd, mil oleme sellele nii lähedal. Kui see on lõpuks käeulatuses...
Vaata mulle otsa! Kas sellel pole mingit tähtsust?
Sina küsid minult seda? Sina, kes tunned mind kõigist paremini.
Siis ära tee seda!
Siin ootab sind üksnes surm.
Ma anun sind. Meie sõpruse nimel!
Ole siis minu sõber ja ära kahtle minus.
Naudi vabadust meie mõlema eest.
Ma ei saa sulle järgneda.
Nüüd tean, et veri, mida olen valanud,
ja elud, mida olen võtnud, on juhatanud mind sellesse hetke.
Seda, mida toob homne,
me ette ei näe.
Artorius!
Rus!
Rooma sõdurid on müürilt lahkunud.
Aga ratsanikud? - Juhivad karavani.
Pagevad saba jalge vahel lõunasse.
Nii et ei mingit vastupanu?
Mõni tosin külaelanikku.
Me veristame sinu rahva.
Arvan, et peaksid seda vaatama.
Sinu puu on selleks sobiv koht.
Mäe otsas!
Üksainus rüütel.
Ütlesid, et nad on läinud. Mis see siis on?
Kas kummitus?
Üks mees.
Tibatilluke kärbes teie tohutusuure sõjaväe seljal.
Kes ta on?
Artur.
Kuhu iganes ma siin nurjatul saarel ka ei lähe, kuulen kõikjal sinu nime.
Seda öeldakse poolsosinal, nagu oleksid jumal.
Aga kõik, mida ma näen, on lihast ja luust.
Oled samavõrd jumal, kui loom, millel sa istud.
Ütle, mida sa öelda tahad, saks.
Roomlased on sind maha jätnud.
Kelle nimel sa võitled?
Võitlen aate nimel, mis on arusaamatu nii Roomale kui ka sinule.
Tulid rahu anuma.
Peaksid põlvitama.
Tulin, et näha sinu nägu.
Et leiaksin su lahinguväljal üles. Peaksid ka minu näo meelde jätma.
Järgmine kord, kui sa seda märkad, on see viimane asi, mida eales näed.
Lõpuks ometi... Mees, keda tasub tappa.
Sea mehed lahinguks valmis.
Oled vaba.
See roomlane haub mingit plaani.
Saada sinna oma jalaväe jäänused.
Sa saadad mu mehed surma? - Minu mehed!
Lahingurivistusse!
Sina jää minu juurde.
Rüütlid, te olete oma vabaduse auga välja võidelnud.
Aga kodu, mille poole me püüdleme, ei asu kusagil kaugel maal.
See peitub meis endis! Ja meie tegudes tänasel päeval!
Kui see peaks olema meie saatus, siis olgu nii.
Aga las ajalugu mäletab,
et vabade meestena otsustasime sellise valiku kasuks!
Rus!
Seal! Mäe otsas!
Raewald.
Vasem tiib.
Mine temaga. - Liikvele!
Sa pidid võtma ju minu elu!
Sedasi ei pidanud minema!
Mitte sedasi!
Mu vaprad rüütlid, ma vedasin teid alt.
Ma ei juhtinud teid sellelt saarelt ära
ega jaganud ka teie saatust.
200 aasta vältel olid rüütlid võidelnud ja surnud
nendele võõra maa nimel.
Kuid kõik, kes sellel päeval Badoni mäel võitlesid,
riskisid eluga meist kõigist suurema aate nimel.
Vabaduse nimel.
Artur. Guinevere.
Meie rahvad on ühinenud.
Nagu ka teie.
Nüüd pean tõesti su ema naiseks võtma.
Kes ütleb, et ma sind meheks tahan?
Kuningas Artur!
Tunnistagu iga mees, naine ja laps,
et alates sellest päevast ühinevad kõik britid ühise aate nimel!
Artur!
Artorius!
Mis puutub aga langenud rüütlitesse,
ei saatnud nende surma lein ega kurbus,
sest nad elavad igavesti
ning nende nimed ja teod
kantakse edasi isalt pojale, emalt tütrele
legendides, mis räägivad kuningas Arturist ja tema rüütlitest.